BLACKTHORN
Subtitrare după sonor Dorula/SubTeam
Butch Cassidy a fost unul din cei mai căutați bandiți din America de Nord
la începutul sec. XX, conducând legendarele bande Wild Bunch și Train Robbers Syndicate.
Vânat de către lege și marile companii, a fugit în America de Sud
cu prietenul său Sundance Kid.
S-a presupus că amândoi au fost uciși într-un schimb de focuri
la San Vincente, Bolivia, în 1908.
Anchetatorii recenți au analizat rămășițele găsite la locul unde martorii au susținut
că au fost înmormântați.
Nu erau acolo.
Dragă Ryan,
cunosc sentimentul de singurătate de când mama ta a dispărut.
Ești prea tânăr pentru astfel de suferințe.
Știu că trebuie să-ți fi spus despre mine, iar eu n-am încetat să mă gândesc la tine.
Deși nu te-am văzut niciodată,
mi-am adunat amintirile pentru a te recunoaște în Black as Night.
Ultimii ani au fost grei.
Au mai rămas puțin prin jur.
Locul unde locuiesc acum este unul bun.
Oameni liniștiți,
majoritatea pașnică,
dar nu este "acasă".
De asta mă gândesc să mă întorc.
Arde această scrisoare după ce o citești, așa cum ar fi făcut mama ta.
Să mă aștepți.
Cu multă dragoste,
unchiul tău.
Nu pot veni mâine.
Trebuie să ne plătești pentru munca de săptămâna asta.
Și pentru semințe. N-ai plătit pentru ele.
Știi unde sunt banii. Ia-i.
Nu.
Tu ești șeful.
Trebuie să mi-i dai tu.
Nu-i pot lua. N-ar fi bine.
Nu sunt soția ta.
Sigur.
Ai dreptate, Yana.
Ai dreptate.
Am echipamentul de ploaie.
Dle James, pleci de tot, nu-i așa?
Mama spune că toți "gringo" pleacă odată ce au destui bani.
Ești un "gringo" dar nu ai atât de mulți bani.
Voi avea destui după ce vând caii.
Ai grijă, Yana.
Ne vom vedea când mă întorc de la Potosi.
Apoi voi pleca pentru totdeauna.
Ai grijă de el.
Îmi retrag toți banii.
În dolari, te rog.
Dl. Blackthorne,
am făcut ceva să vă supărăm?
Păi, ar fi un lucru.
Nu-mi pot aminti
dacă m-a văzut cineva în trecut. Bună ziua.
Whisky-ul dvs, domnule. E american.
Poftim. Mulțumesc.
Americanii sunt creaturi ale obișnuinței.
Au un scotch excelent, coniac franțuzesc,
dar dlui Blackthorn îi place să rămână la vechiul său whisky.
Ăsta obișnuiește să mă întărească.
- În cinstea unei vânzări bune. - Gracias.
Ai un adevărat talent în creșterea cailor.
Din nefericire, va fi sfârșitul multora de pe aici.
Crezi că aici în Bolivia,
pentru niște nenorociți de indieni ar fi simplu să găsească cai buni?
Indienii nu au nimic de-a face cu asta.
Terenul e bun și pentru creșterea cailor.
Poate că ați vrea să jucăm...
câteva mâini de cărți.
Ce ziceți?
Da, jucăm.
Știți, mi-e dor de jocul de cărți.
La ranch,
nu e nimic decât o gașcă de indieni.
Nu-s oameni civilizați ca voi.
Ușurel.
Nu mă lăsa singur acum.
Ușurel, amice.
Ușurel amice.
Nu mișca!
Vino aici, calule.
Așa.
Zinco.
Zinco!
La naiba!
- Nu mai am gloanțe. - Ridică-te.
Te rog.
Mi-e frig.
Ești chilian?
Spaniol.
Conchistador!
Am venit aici doar ca să muncesc.
- Ai de gând să mă ucizi? - Deci vorbești engleza.
Ai idee unde dracu suntem?
Suntem în mijlocul pustietății.
Sunt obosit după ce a fugit calul.
Cu tot ce am.
Șase mii de dolari cu care mă întorceam acasă.
Numai calul valora 500.
Acum am în mâinile mele viața ta mizerabilă.
Nu valorezi niciun șfanț.
Îmi pare rău.
Am crezut că mă urmărești.
Te rog! Vreau doar să mai trăiesc puțin.
Vrei, nu?
Ești invitatul meu.
Ridică-te. Ce, ești vreun las?
A fost doar o mică săritură.
Cel mai bun cal. Să fiu al naibii!
UȘA, 1900- CU 27 DE ANI MAI DEVREME.
Te-am adus tocmai de la El Passo.
Rahat.
Ce dracu faci amice?
Nu e cel mai bun loc să te odihnești. Frumoasă priveliște.
Cine e?
Profesoara ta?
Nu cred că a învățat-o vreodată cineva ceva.
Și cred că e timpul s-o învețe.
Kid...
- E timpul să plecăm. - Nu-ți face griji.
- Nu suntem în întârziere. - Nu mă asculți.
Adică să plecăm și s-o lăsăm aici.
În America de Sud. Acum.
Butch vrea să plece.
În America de Sud.
Și vrea să mă duc cu el.
De ce îmi spui mie?
Crezi că ar putea fi o idee bună?
Toți trei?
Asta-i tot.
E o idee grozavă.
Îți forțezi norocul, fiule.
Te rog!
Mă urmăresc de zile întregi.
Am nevoie de ajutorul tău.
Acum vezi-ți de drum.
Tayppei e la doar 30 de km pe calea ferată. Urmeaz-o.
Chiar dacă aș reuși, mă vor prinde și mă vor ucide.
Bravo lor, oricine ar fi.
Pot repeta, ticălosule, ridică-te și urmează calea ferată!
Te rog. Ai milă și ajută-mă.
Pot să-ți dau banii înapoi.
Am banii...
dar sunt ascunși. De asta mă urmăresc.
Ar fi bine să nu te joci cu mine, ticălosule.
Sunt în nord la 2-3 zile de mers de aici. Într-o mină abandonată.
Sunt inginer.
Am lucrat la minele Tee.
De asta am venit de la Usbank.
Odată ce ajungem acolo, o să-ți dau banii. Promit.
Nu e suficient.
Am furat de la mina la care lucram.
În Aduga.
Minele alea sunt bine păzite. Paznicii lui Tana sunt acolo.
Da.
Ai furat de de la Semont Tana?
Ești un hoț de mare clasă, băiete.
Pot să beau ceva?
De la Tana, deci?
Da. Am prădat mâna lui Sianna..
Dar tu nu-l cunoști.
Cunosc șerpii, indiferent de gaura din care se târăsc.
- Câți te urmăresc? - Nu știu.
- Poate că o duzină, nu-s sigur. - Cat de departe sunt în urmă?
La o zi sau două.
Nu mai sunt așa departe.
Cine ești?
Eu mă numesc Eduardo.
Câți bani ai furat, Eduardo?
Nu prea mult.
Nu mă interesează că ai furat puțin de la cea mai bogată mină, ci cât ai furat.
10.000 de lire sterline.
Aproximativ 50.000 de dolari americani.
Atunci, 25.000 de dolari sunt ai mei.
Dar ai spus 6.000.
Uite...
Singurul motiv pentru care ești în viață e pentru că s-ar putea să ai niște bani.
Îmi datorezi jumătate. Pentru fiecare pas pe care îl fac fără cal,
fiecare oră în care merg fără apă
și-mi mai datorezi un costum frumos ca cel în care te-am văzut prima oară.
- Înțelegi? - Da.
Acum taci dracu din gură și urmează-mă.
La dracu!
Patru zile fără pălărie.
Soarele ăsta de șes mă omoară.
Condu-mă la cantină.
Custode.
N-avem decât Chicha.
Nu. Vreau un pahar cu apă.
Nu avem decât Chicha.
Da...
Doi bolivieni.
Dă-mi ceva de băut.
Și dă-mi și două cutii de muniție.
La fel ca a ta.
- N-am decât una. - Bine.
Mulțumesc.
Barmanița să ne pregătească doi catâri gata de plecare.
Cel puțin cinstește-mă cu o băutură.
În curând vei fi bogat.
Drăguț pistol.
Încă îți mulțumesc. Aș fi putut muri.
- Șesul e un iad. - Știi afacerea în care suntem?
Și nici nu te ajut.
Încerc doar să recuperez ce e al meu.
Bine.
- Deci, ce facem acum? - Bem.
- Bine, suntem de acord cu ceva. - Și tăcem.
Vrei să-ți miști fundul?
Am doi catâri aici, să încălecăm.
Haide!
Când ești pregătit, sunt gata.
- Mulțumesc. - Dacă banii ăia nu există, o să te omor.
Jur că o fac și o s-o fac.
N-ar trebui să ne mișcăm mai rapid?
Ultima oară când ne-am mișcat mai repede, ți-ai omorât calul.
Nu-ți amintești?
- N-aș spune că mi-am omorât calul. - N-ai spune? Atunci ce ai spune?
Cine te crezi?
Am putea fi împușcați în orice moment.
- Și te porți ca... - Ce? Haide.
Destul, îmi ajunge! Du-te dracului omule!
Du-te dracului!
Ultimul miner a plecat acum opt ani.
Locuiau 10.000 de oameni aici la un moment dat.
Dar tata era convins că se mai putea scote ceva de aici.
Când s-a întors din Spania,
m-a trimis aici și m-a pus să caut 6 luni degeaba.
Cunosc mina asta de parcă aș fi săpat-o chiar eu.
Ar fi bine să fie așa.
O să mă omori când o să-ți iei banii?
Haide, să intrăm în bătrâna mină.
Stai.
Nici eu n-am niciun motiv să te cred.
Sunt mulți bani în joc.
- De unde ai vechitura aia? - Nu-s așa slab cu femeile boliviene.
Deci, o să mă împuști acum?
Nu. Nu vreau să te omor.
Am fost împreună două zile.
Nici măcar nu-ți cunosc numele.
- Nu pot avea încredere în cineva fără nume. - Dar eu am avut încredere în tine.
Ți-am salvat viața, nu-i așa?
Nu eu sunt problema ta.
Aia e problema ta, acolo.
Poftim?
Praful.
Ăia ar putea fi mai mulți prietenii ai tăi la galop.
Nu ai gloanțe, fiule.
Ticălosule.
Trebuia să auzi cum îmi spuneau pe vremuri.
Suntem aproape.
Următorul culoar la stânga. Ai grijă la cap.
Unde ai învățat cum să eviți gloanțele?
Unde merg morții.
Grăbește-te fiule, întârziem!
La naiba cu cârtițele alea.
Sunt toți aici.
- Aș vrea să ne despărțim acum. - Nu ne despărțim.
- Poftim? - Nu ne despărțim.
Cunoști locurile astea.
Dacă ai reuși să ieși viu de aici, ai putea valora ceva,
dar acum n-am decât arma aia prostească a ta și lampa.
Cum dracu ieșim de aici?
- Urmează-mă. - Asta tot fac.
Haide, mina are multe ieșiri spre munte.
Acum ce facem, dle inginer?
Stinge lumina. Să nu ne vadă.
Bine, ar trebui să fii pregătit.
- Gata? - Gata.
La naiba, Eduardo!
Să nu vadă ieșirea. Am scăpat al dracu de ușor din asta.
Mulțumită acestei ieșiri.
E imposibil pentru ei să ne ia iar urma, bătrâne.
Unde dracu suntem?
- Suntem în siguranță. - În siguranță?
Să folosesc cei 15.000 de dolari. Numai ei îmi vor da siguranță.
Cred că va trebui să mă împac cu asta.
Dar mă simt bine.
Mă simt mai bine ca niciodată.
Mă numesc James Blackthorn. Din Utah, Statele Unite.
Eduardo Pallaca, din Madrid, Spania.
Îmi pare rău că nu-i prea departe să cumpărăm cai ieftini de acolo.
Mă cam înfurie cineva... care se poate odihni aici.
Câteodată e frumos.
Așa e.
M-ai făcut să aștept o oră
- pentru aia? - Te grăbești?
Câteodată e ca și cum ai avea un prieten alături de tine.
- Poate chiar mai bun. - Da.
Ești bogat, da? Adică familia ta?
Cred că depinde cu cine mă compari.
Cu cei săraci.
În acest caz, recunosc că poți spune că o duc confortabil.
N-am mai fugit până acum cu un gentleman.
Nu m-am gândit niciodată că o voi face.
Prietenia e cel mai valoros lucru pe care îl poate avea un om.
Valorează mai mult decât pământul, caii, vitele.
Poate fi singurul lucru ce nu se uită niciodată.
Și durează veșnic.
Tatăl tău credea asta.
La fel și mama ta.
Unchiul tău, BUTCH.
Nu trebuie decât să ții cărțile nemișcate.
Să te vaiți când ești mușcat de șerpi...
nu de țânțari.
Vom plăti apartamentul ăsta atât timp cât dorești, Butch.
Ridică-ți fundul nenorocit și coboară cu noi la parter.
Argentinienii nu-s jucători.
Nici măcar de poker.
Nici măcar de poker, prietene.
Voi doi sunteți...
o priveliște frumoasă.
Încă un motiv în plus ca să ni te alături.
Pleacă de aici Davon,
trebuie să dorm.
Trimite-mi ceva de băut și aveți grijă de voi.
Haide, Butch, nu ne-a vânat nimeni de mult timp.
Nimeni nu ne-a vânat
de mult timp.
- Ai a naibii dreptate. - Taci.
Eram plecați de 3 zile dacă nu te mușcau țânțarii.
Nici măcar nu știu cum se numește locul ăsta nenorocit.
Saint Horrn.
Totuși,
de ce dracu nu ne-au pus cătușele?
Probabil că nu au și ne vor spânzura.
E umilitor.
Nu mai spune!
Începe.
Domnule,
iată-vă bandiții americani. Unul e bolnav.
Îmi pare rău să aud că nu te simți bine.
E doar o înțepătură de insecte, nimic serios.
Da, așa e.
Niciodată nu știi
ce va face veninul următoarei insecte
care te va mușca.
Nu.
Mușcătură de șarpe,
acum doi de la un Chacko.
Cunoscut aici ca "Dos Passitos, " Doi Pași.
Se spune că în pasul al treilea ești mort.
Am fost norocos.
Asta de aici...
o am din iarnă trecută de la Atackama.
Un scorpion de mărimea unui ceas.
Abia am mers două luni de zile.
N-a rămas decât urma.
Sigur, nu vă spun lucruri pe care nu le cunoașteți.
Toți am fost în aceleași locuri.
Era timpul să ne întâlnim față în față.
- În cele din urmă. - Du-te dracu, Mackenley,
haide să terminăm.
Abia aștept.
Deschie. E șeriful.
Dle Albion Mackenly... ți-o prezint
pe dra Etti Place.
Măi să fie... Mackenly.
Ești un gentleman.
Uite cum i-ai ridicat pe oamenii ăștia.
Lasă-i să se apere.
Ca să ceri mai mult.
- Pleci în izmene? - Poftim?
Poftim, am un dar pentru tine.
E o mașinărie americană.
Argintul e bine de folosit la alte lucruri.
Nu știu să citesc ceasul.
Nu face asta! E al meu!
Păstrează-l.
E ceva care să-ți amintească de mine.
- Noroc. - Noroc.
În sănătatea voastră.
Voi pleca. E întuneric afară.
Yana,
știi că mâine mă întorc în țara mea.
Pentru totdeauna.
Petrece-ți noaptea aici, te rog.
Nu pot.
Mă așteaptă familia. E întuneric afară.
Sigur.
Am echipamentul de ploaie.
- Nu? - Nu.
Adio, dle James. Ai grijă de tine.
Care-i treaba cu astea?
Cu astea? E doar un loc.
Știi, m-am gândit că poate vrei să-l folosești.
Să ai grijă de pământ.
Mai vrei?
Acum 2 luni am primit o scrisoare din San Francisco.
De la o femeie...
pe care am iubit-o foarte mult, moartă de tuberculoză.
Mi-a lăsat un copil pe care nu-l cunosc. Fiul pe care nu l-am mai văzut.
Așa că m-am gândit că...
ar fi un moment potrivit să-i fac o vizită,
să ne ținem companie unul altuia.
Câteodată te simți singur. Sunt momente în viața unui om
când o parte din tine vrea să se ducă acasă, cealaltă să se întoarcă...
și alta e... la mijloc.
Oricum, se pare că ne îndreptăm în direcții diferite.
Domnule James?
Yana?
Bună dimineața.
Ce doriți?
Ți-am găsit calul în deșert acum 4 zile.
Unde e?
E mort.
Dar avem paturile tale și banii.
Și?
Unde e prietenul tău, spaniolul?
Ce prieten?
American nenorocit!
Yana!
Arde-o.
Haide să terminăm. Dă-i drumul.
Rahat!
Ai putea folosi asta.
Mulțumesc pentru aia.
Sunt deștepți.
Cineva trebuie să le fi spus că eram împreună.
Așa că au trimis două femei ca să nu dea de bănuit.
Când își vor da seama că nu se întorc, vor veni după noi.
E o călătorie lungă.
Am reușit să ajung aici, o să trec și peste călătorie.
Am reușit cu toții.
E timpul să uiți locul ăsta.
Știi că minte mereu.
N-am ce să uit, Butch.
Nu vă părăsesc.
E doar o chestie femeiască.
Vino cu mine.
Haide, nu mai ești tânăr.
Ca să-ți spun adevărul, te irosești, Butch.
N-ai avut niciodată 20.
Vă iubesc pe amândoi.
Du-te.
Stai. Cum îl botezi?
Ryan.
Se va întoarce. O știu.
Bineînțeles.
Am putea sta de-o parte de toate astea.
Iată, câmpiile sărate.
Nu e nimic mai frumos,
decât un deșert.
Va fi greu de traversat munții ăia,
dar am decis că ne va duce pe amândoi acasă. A fost de acord.
Vino aici, fiule.
Coboară.
Dă-ți pantalonii jos.
Ești nebun?
Dacă nu tratăm rănile cu sare, nu poți călări. Poți muri aici.
Haide, întoarce-te.
Ești gata?
Ar putea să pută puțin.
Ai fundul tăbăcit ca al unui contabil.
Te simți bine?
Da.
A trecut mult timp de când am fost aici.
Îmi plac locurile astea.
Pot fi folosite.
- Nu au stăpân. - Dar vor avea. Așa e în viață.
Sper să fiu mort când va sosi ziua aia.
James...
am vrut să-ți spun că tot ce s-a întâmplat cu Yana...
Cunosc lumea în care tu intri.
Nu e nimic de spus.
Aș dori să ne adăpostim acolo de frigul de peste noapte.
Caii ăștia nu vor mai rezista mult la altitudinea asta.
Fără aer, fără apă.
Ce faci în țara ta?
Cred că ți-ai făcut o idee, nu-i așa?
Am trecut prin mai mult de 6 state pe atunci.
Unele mai mari decât toată țara asta.
Un lucru era diferit pe atunci.
Era loc pentru toată lumea.
Apoi a apărut calea ferată și...
marile ferme s-au schimbat.
Era un fel de război.
Am sfârșit prin a ne pierde într-un stat.
- În Bolivia? - Nu, era...
foarte departe.
- Departe de ce? - De tot.
Într-o zi...
m-am trezit și...
eram singur.
Părea că toată lumea pe care o cunoșteam murise sau era în închisoare.
Am crezut că și eu eram mort, așa că
omoram pe oricine.
Omoram orice persoană care nu-mi dădea să cresc cai.
Douăzeci de ani...
au schimbat multe.
Ce vremuri!
Vezi tu,
n-a durat mult să ajung din ce eram un bătrân bandit obișnuit.
Ar fi trebuit să fii și tu în tren.
Acum ești bogat.
În loc să fii aici cu mine.
Bogat?
Am fost propriul meu stăpân.
Și nu există bogăție mai mare ca asta.
Să ai și niște prieteni buni.
Nu dorm.
Cu siguranță ai omorî câțiva dacă n-ar fi prietenoși, nu-i așa?
Nu e nevoie să omor pe nimeni.
Până acum.
Haide să luăm caii, fiule.
Ar trebui să mă plătești bine.
N-am mai văzut pe cineva să se distreze așa cu mine.
N-am mai traversat niciodată câmpiile sărate.
Ăsta e singurul drum.
Dacă ne urmărește cineva, îi vom vedea venind.
Așa, cu urmăritorii ăia,
vom vedea ai cui cai vor muri primii.
Ia pușca și apa și să mergem. Încalecă.
Haide, să mergem!
Trei bărbați călare.
Încă mai avem câteva minute.
- Îi așteptăm aici, da? - Nu știu.
James...
mă bucur că sunt cu tine.
Știi, înainte să te întâlnesc
în acea zi blestemată,
am crezut că orice zi e bună de murit și că trebuie să mă întorc acasă ca să mor.
Dar, la dracu,
se pare că și asta e o zi la fel de bună ca oricare pentru a muri.
- N-o să mori bătrâne. - Bineînțeles fiule, nimeni n-a făcut-o.
Ca măsură de siguranță, să îngropăm banii înainte de a pune ăia mâna pe ei.
Prea târziu. Sunt prea aproape.
Ne vor înconjura.
Știu că suntem aici.
Ce o să facem?
Uite...
Tu îți iei calul și banii și te duci spre sud-est. Urmărești linia munților.
Dacă ești norocos, ajungi întreg sus.
- Poftim? - Eu iau celălalt cal și o iau spre sudvest.
Caii lor trebuie să fie terminați acum.
- O să ne întâlnim acolo. - Dar...
Singurul mod de a reuși e să ne despărțim.
- Ne vor ucide. - Deșertul ăsta te va ucide înaintea lor.
- Nu vreau să fiu singur. - Calul tău va reuși, nu-ți face griji.
Bine, nu uita.
Spre sud-est, bine? Și nu cumpără o casă plină de flori, bine?
Cheltuie banii ăia rapid.
La naiba!
Nu mișca.
Nu mișca!
Aruncă arma, ticălosule.
De câte ori am ieșit
împreună la vânătoare, prietene?
Spaniolul dracului!
Ridică-te, Sundance!
Știi că ne urmăresc.
Ei cred că am jefuit clubul.
Glonțul e încă înăuntru.
Crezi că chilienii și yankeii vor supraviețui?
Când vor găsi cadavrele alea se vor gândi la noi.
Frate...
suntem liberi.
Îmi place să fiu mort.
Și dacă nu, vei afla în curând.
Dă-mi mâna, Sundance.
Ar fi trebuit să plec cu Etta și cu copilul.
Multă lume ar trebui să se ferească de tine.
Nu crezi?
- Ce te face să crezi că e fiul tău? - Nu contează.
Tot fiul meu rămâne.
S-o luăm spre munți, Butch. Nu e nicio casă precum munții ăștia.
La dracu cu armata boliviană.
La naiba, doctorașule!
Ți-am spus că o să te plătesc.
Mă simțeam bine la bar!
Nu de asta te-am chemat.
Intră, dle Mackinley, intră.
Când lucrai pentru Pinkerton,
ai venit în Bolivia, urmărind un bandit, da?
Ei bine, asta-i excelent!
Mi-am recăpătat memoria!
Și a reieșit că e un nenorocit de șarlatan bolivian.
Dacă-mi amintesc bine, mereu ai spus
că bărbații pe care i-au ucis la San Vincente, nu erau bandiții tăi.
S-ar putea să fi avut dreptate.
Dar...
nu ești prea beat, nu-i așa?
Pleacă de aici.
Acum vom vedea dacă ai avut dreptate sau nu.
Privește.
Iisuse.
Iisuse, el e.
- El e, nu-i așa? - Da.
Robert Leroy Parker.
Butch Cassidy.
Îmi cer scuze tuturor.
Tuturor bandiților ălora.
Ce are?
O rană de glonț,
deshidratare și oboseală.
Trebuie doar să se odihnească.
Să se odihnească...
Iată-ne aici.
Tu și cu mine.
Apă!
Ești în formă slabă.
Arăți mai rău decât atunci când ne-am întâlnit ultima oară.
Ce dracu faci în Bolivia?
N-ai nimic mai bun de făcut?
Și unde mi-e pistolul?
Cum să-ți spun?
Spune-mi Blackthorn.
- Nu contează. - Ba contează.
Contează, bineînțeles.
Știi, niciodată n-am crezut că ai murit.
Ciudată lume,
ești de acord dle... Blackthorn?
Am vrut să fiu avocat.
89 de dolari pe lună...
un dormitor cu un pat,
prea mic pentru mine.
Am fost de acord cu câțiva americani că ai putea fi pe aici.
Căutători de aur, oameni ce cumpără catâri, bețivi și ocazional, fugari.
Nu prea mulți oameni.
Ultimul care a venit la mine,
în iarna trecută...
și-a petrecut restul timpului privind pe fereastră.
E o poveste tristă.
- Nu prea e viață. - Nu, nu e.
Dar, nu puteam spera la mai mult.
Până astăzi.
Noaptea trecută,
am crezut că se poate schimba totul pentru mine.
Aș fi putut cumpăra chiar un pat uriaș
și să călătoresc spre casă zâmbind, făcând cu mâna pe drum,
pe măsură ce treceam...
Dar...
dle Blackthorn,
aceste ultime ore,
alături de tine,
mi-au reamintit multe lucruri.
Oboseala, anii de...
urmărire.
Urmărirea cuiva este...
crede-mă,
epuizantă.
În anii petrecuți în acest sat uitat de Dumnezeu,
am găsit în sfârșit puțină odihnă.
În nemișcare, dar,
o odihnă bine meritată.
Nu cred că putem fi învinovățiți pentru că îmbătrânim.
Dar Dumnezeul tău continuă să se joace.
- Cu mine s-a jucat. - Bineînțeles că da.
Un joc mortal, absurd.
Am înțeles chestia asta.
Bineînțeles că ai înțeles, face parte din joc.
De data asta însă...
El nu e aici.
De data asta, ești singur.
Nu va veni nimeni să te salveze.
Fă ceea ce trebuie să faci.
Ia-l.
Consideră asta un fel de a continua odihna.
Un batalion de armată e pe drum încoace.
Eu i-am chemat.
Ăsta e cel mai important lucru întâmplat aici de la...
ei bine, de la moartea ta.
O să te duc într-un loc sigur.
Pleci...
și nu te mai întorci niciodată.
Lucrurile... vor fi la fel.
Ai fost o adevărată pacoste, Cassidy.
E bine?
O nenorocită de pacoste!
Am ajuns.
- Aici e mâncare și chicha. - Mulțumesc.
Știu ce sunteți, domnule.
Vă rog, nu furați de la mine.
Ivan...
Nu o să spui nimic, nu-i așa?
Nu domnule. Sunteți oaspetele meu.
Dragă Ryan,
am destui bani ca să începem o viață nouă.
Poate cu cai, cu fermă.
Am cunoscut un prieten de-al părinților tăi.
Își amintește des de ei.
Erau deosebiți, n-a mai rămas mult sânge ca al tău.
Vin acasă.
Nu știu cât va dura, dar nu mai mult de două luni.
Cu dragoste, unchiul tău, Butch.
Tocmai am scris despre tine.
Trebuia să te las în clinica aia nenorocită.
- Eduardo Apadaca e prieten cu tine? - L-ai văzut? Unde e?
A trecut prin canioane, a fost la Pisa.
Dar s-a speriat când a văzut zarva cauzată
de reînvierea ta.
Nu te-am trădat,
dar ajutorul meu încetează aici.
Ce dracu spui?
Chicha.
E vorba de banii pe care îi vrei?
Poți să-ți bagi banii tăi murdari acolo unde se potrivesc.
Ar fi mai bine să mori, Cassidy. Sper că în curând așa să fii.
O să beau până uit asta. Dar pentru tine...
tot lichiorul din orașul ăsta n-ar fi suficient.
Pe vremea mea,
hoții jefuiau bănci!
Și sindicatul Pacific,
n-ar fura niciodată de la familiile minerilor. În niciun caz!
De la familiile minerilor?
Mai bine te lași de băutură Mackinley.
- Îți pierzi mințile de irlandez. - Du-te dracului.
Nu a furat de la familiile minerilor.
Ci de la familia Tana. De la mina Seana.
L-ai crezut?
Te-a păcălit și tu l-ai crezut?
Iisuse, îmi faci milă.
Prietenul tău spaniol nu lucrează pentru Katinio.
Lucrează pentru mineri. Mina e a lor.
Au luat-o de la Patinio acum doi ani.
Sub ce dracu de stâncă te-ai ascuns? Toată țara a vorbit de asta.
Minerii s-au revoltat împotriva proprietarilor.
Scadența a fost crima, ca de obicei.
S-au bătut,
dar minerii sunt uciși.
Și-a făcut apariția justiția și...
țara asta e plină de surprize.
A decis în favoarea minerilor.
A răsplătit cu deținerea minei pe familiile supraviețuitorilor.
Asta, bineînțeles, nu-i o coincidență.
Mina era aproape goală.
Până și inginerul spaniol care lucra pentru Katinio a furat de la ei.
Prostii. Au avut încredere în spaniol.
E o vreme când preferi să fii mort.
Nu ești de acord?
La revedere și o bună eliberare, dle "Blackthorn."
Poftim, domnule.
Îl vom prinde. Nu poate fi departe.
Sau ce crezi, Mackinley?
CĂUTAT RECOMPENSĂ 10.000 DE DOLARI.
Nu.
Nu e el. Nu e cel ce a evadat de la clinică.
Cassidy a murit cu ani în urmă.
Ești nebun, Mackinley? Chiar tu l-ai recunoscut!
Nu era el.
Bineînțeles că e el.
Ăsta e omul pe care l-am lăsat în clinica mea... cu tine.
Sentimentalist nenorocit.
Mackinley.
Vom vedea dacă ai dreptate sau nu.
Plecăm în zori.
Și vii cu noi.
MUNȚII ANZI, GRANITA BOLIVIANĂ.
Rahat!
M-ai nimerit...
Oricine va crede că am murit.
Uită-te la noi.
Aproape am înghețat.
Nu-s copaci să ne apere.
Bolivia.
Afurisita Bolivia.
Mereu am știut că tu vei fi ultimul.
Toată lumea a murit în afară de tine.
Acum ești singur.
Atât de departe de casă.
Bietul meu prieten.
Bine.
Bun.
Să țintești bine.
Fă-o acum.
James.
Sau ar trebui să spun... Butch?
Chiar domnul Butch Cassidy în persoană.
Știam eu. Asta explică multe.
Știi ceva?
În Tuppita,
toată lumea țipa
că faimosul bandit gringo era în viață.
Adică în haine noi.
Îți dai seama?
Ușurel.
Trebuie să fie încă departe.
Deci, iată-ne aici.
La doar câteva ore de libertate
și de viață bună.
Te simți bine?
Nu poți să te gândești că te-am abandonat, așa e?
N-am putut rămâne acolo cu tot ce se întâmplă.
Și știam că vei apare.
Mina aia nu i-a aparținut lui Katinio?
Și tu nu ești James Blackthorn.
Ei bine, cu toții avem secretele noastre, dar acum sunt toate cărțile pe masă.
Ai dreptate, nu mai era a lui. Și ce-i cu asta?
Avea diferiți proprietari.
Oricum, proprietari.
50.000 de dolari, James, asta nu-i o minciună.
Haide! Să mergem! Privește.
Munții Anzi. Aproape am ajuns.
Voi fi ghidul tău acum. Tu și cu mine, James, tu și cu mine.
Ți-ai salvat sufletul, ai fost mort.
Ai călărit caii, ai prădat casele alea.
Acum nu ai bani și eu am totul.
Numele tău, viața ta, legenda ta nenorocită.
Și iată-te.
Iată-te!
Iată-mă.
Ai înnebunit?
Nenorocitule!
Vor ajunge aici în curând.
- De data asta au armata cu ei. - M-ai vândut?
Ticălosule!
E vorba de bani?
Cum poți face asta, ticălosule?
N-ai înțeles niciodată diferența, nu-i așa?
Pentru indieni?
Pentru o gașcă de mineri? Pentru ei?
Cu mine cum rămâne?
Sunt prietenul tău.
Ți-am dat totul. Totul.
Ți-am salvat viața.
Ți-am redat numele, asta am făcut.
Diferență!
Care dracu e diferența?
O să mă lași așa, nenorocitule?
O să mă lași?
Bine. Bine.
Dă-le banii înapoi.
Dă-le banii înapoi!
Dar nu mă părăsi aici, te rog.
Te rog!
Să te ia dracu, Butch Cassidy!
Să te ia dracu!
Te-aș fi putut ucide.
Te-aș fi putut ucide!
Nu mă părăsi, partenere.
Nu o face pentru mine.
Îți vor da de urmă
și te vor omorî ca pe un câine.
Nu mă părăsi aici, te rog!
La spânzurătoare
trebuie să merg.
Trebuie să merg.
La spânzurătoare trebuie să merg...
La spânzurătoare
trebuie să merg.
Bolivia.
La naiba! Bolivia.
Nu am terminat încă. Vom continua.
Știi ceva, Mackinley?
Locul ăsta e faimos pentru cât de ușor e să te pierzi.
L-ai ajutat pe gringo.
Îți vom lua calul.
Așa că roagă-te zeului munților să-ți cruțe viața.
Traducerea după sonor: Dorula/SubTeam